Това са 70-те s01 e05 Ерик работи в закусвалня
Искам пак да чуя китарното соло.
Стига. Използвай слушалките.
Браво. Сега увий кабела около врата си.
Бихте ли ме уважавали, ако работех на градското бунище?
Градското? Не.
Ако беше щатското бунище... Защо си търсиш работа?
Всичко струва пари. Бензинът, дрехите... забавленията.
Срещите. Там също искат пари. - Не, Келсо.
Това е проституция!
Срещите са проституция, човече.
Само дето не винаги получаваш за каквото си платил.
Каза човекът, който никога не е имал приятелка.
Забравихте ли за Естер, рокерката?
Какво стана с нея? - Излиза с чичо ми.
Прибирам се да вечерям.
Между другото, мама и татко ще ходят в Плейбой Клуб
на езерото Женева този уикенд. Искате ли сувенири?
Пепелници. - Жена.
Вашите няма да ги има? Вярно? - Да. Е, ще гледам сестра си Тина
през целия уикенд. Никой друг. Сама.
Ще гледам телевизия. Може да поръчам пица.
Имам идея!
Да направим парти в дома на Дона. С тоги!
Майкъл! Дона може да не иска да вдига парти.
А да е сама. - Да, никой друг, сама.
Ако някой случайно се отбие, би било хубаво.
Значи решено. Бирата от мен.
Дона, никога не съм бил на американско парти. Може ли да дойда?
Да, все ми е тая. Е, Ерик, ти ще дойдеш ли?
Какво? Да. Звучи забавно. - Хубаво. До по-късно, хора.
Парти в дома Дона. И двамата сте пълни глупаци.
Защо?
Това е ново. Наистина съм съгласен с Джаки.
Твърдиш, че съм глупак?
Дона ти играе зона, а ти изпускаш топката.
Какви ги дрънкаш? Каза само, че ще бъде сама
в събота вечер с пица... Боже, толкова съм глупав.
Та, тате, с приятелите мислим да се хванем на работа.
Не. Имаш работа.
Работата ти е да носиш добри оценки да влезеш в колеж, да завършиш
и да ме напуснеш.
Кити, на неговата възраст работех в касапница.
Опитът си струваше.
Научих се да използвам чук.
Във "Фатсо Бъргър" наемат.
На бащата на Джаки е. Там може и да ме вземат.
Ще имаш достатъчно време за работа, за да изсмуче радостта от живота ти.
Никога не е рано. Но нека ти кажа нещо.
Работата не е забавление. А работа.
За това, да видиш колко простотия можеш да понесеш от шефа.
И малко отгоре.
И запомни... Ей, погледни ме.
Само напускачите напускат.
И мога да работя?
Без съмнение ще разберем, нали?
Значи голямо парти в събота? - Ура.
Не мога да повярвам, че Форман не забеляза сигналите.
Какви сигнали? - О, не. Бедната аз...
съвсем сама в големия дом.
Само аз и комбинезончето ми.
Де да имаше някое мършаво съседче.
Не е мършав.
Защо изобщо говоря с теб? - Имаш само мен.
Господи, значи всеки знае!? - Боя се, че да.
Исках само да прекарам известно време с него, а сега не мога.
Какво точно изпитваш?
Безсилие. Ужасно безсилие. В смисъл, че наистина се раздавам.
Разбирам. И нощем имаш проблеми със съня?
Понякога, да. - Би ли спала по-добре...
ако до себе си имаше някое мършаво съседче?
Добре, да те чуем. - Здравейте, казвам се Ерик Форман.
Не с отпусната ръка. Твърдо! Не като риба. Отново.
Здравейте, казвам се... - Не. Постарай се.
По-чисто. - Чисто, без риба.
Да не ти знае устата. - Вярно. Да не ми знае устата.
Здравейте, казвам се Ерик Форман.
И?
И...
Разкажи им за успехите си в прогимназията.
Много им пука за това.
Тогава им покажи почетната грамота от научния панаир.
Още веднъж... - Вярно, много им пука.
Не се прегърбвай. - Това не спада ли
в категорията "изправи се по-чисто"?
Виждаш ли? Това е да ти знае устата.
Уволнен си, г-н Многознайко!
Видя ли? Такава е програмата.
Първо, служителите на "Фатсо Бъргър" са специални.
Гледате ме и се питате... как да настигна Рики?
Ако се трудите и внимавате, и използвате правилната техника
с пръст при скосената машина за чаши, вие можете да бъдете аз.
Да започваме.
Защо искаш да работиш във "Фатсо Бъргър"?
Би било чудесен опит. - На бащата на гаджето е.
Обожавам униформите.
За да обединя служителите в профсъюз, човече.
Кое според теб е най-доброто ти качество?
Сработвам се с хората. - Не отговарям на глупави въпроси.
Говоря холандски. - Очите ми.
Предполагам и дупето.
Сподели нещо за себе си, което смяташ за своя слабост.
Позволявам да ме командват.
Обичам шоколад. - Брутално откровен съм.
Тупан.
Как се виждаш след пет години? - Във "Фатсо Бъргър".
Покрит с ланци.
Рок звезда.
Не, филмова! Не...
Да, рок звезда.
В затвора.
Искам да ви благодаря, че дойдохте.
Ерик, добре дошъл в семейството на "Фатсо Бъргър".
СЛУЖЕБНА ЛИЧНА КАРТА
Тате. Тъжна съм. - Защо, бонбонче?
Защото от "Фатсо Бъргър" наеха Ерик вместо Майкъл.
Зная, бонбонче. - Защо постъпват така, тате?
Нека ти разкажа приказката за Глупчо и Трудолюбивко.
Глупчо е добронамерен, но не следва добре указания.
Трудолюбивко винаги работи по правилата.
В правилата пише така: "Забърсвай от ляво на дясно."
Май пристигна голяма поръчка. "Нека помогна, приятели",
казва Трудолюбивко. "Един момент. Къде е Глупчо?"
Какво ще кажете? Да видим как се развиват нещата.
"Така бързах да се върна на работа, че едва не забравих!"
Браво, Трудолюбивко! "Хей, Глупчо.
Трябва да си измиеш ръцете, след като ползваш съоръженията."
"Няма начин, Трудолюбивко. Това важи само за ръбовете."
Значи Майкъл е Глупчо?
И още как.
Очакваме от теб да бъдеш отговорна, докато ни няма.
Никакви забави. - И бъди мила със сестра си.
Не карай Тина да яде пръст. Говоря сериозно!
И никакви момчета. Искат само едно...
и то е... неприлично, неприлично нещо.
Казахме достатъчно. Изглеждаш добре, Ерик.
Тук ли си уикенда? - Да, сър.
И гледай около Дона да не се навъртат момчета, капиш?
Е, намерих си работа.
Май съм материал за "Фатсо Бъргър". И ми се иска да не го бях казал.
Не, прозвуча мъжкарски.
Е, ще идваш ли на партито в събота?
В събота работя до късно, но...
в смисъл, ако изляза по-рано... мога и да намина.
Звучи добре. - Тоест, може да е доста късно.
и всички да са си тръгнали.
Ако още съм будна, нищо чудно да оставя включена лампата,
стига да искаш. - Не. Да!... би било страхотно.
Понеже на включена лампа, няма да...
...падна. - Да.
Добре. - Да. Звучи добре.
Дона?
Тази лампа? - Да... Добре.
Чао, мамо.
А, Ерик! Отивам на водохранилището. Ще дойдеш ли?
Не. Трябва да работя.
Събираме се в центъра. Ще дойдеш ли?
Не. Трябва да работя.
Ерик, ще ходя на кино Ще дойдеш ли?
Не. Трябва да работя.
Ерик, купих си нови бикини, но май са ми прекалено тесни.
Да дефилирам ли пред теб? - Не. Трябва да рабо...
Справяш ли се с парцала?
Просто се радвам, че съм част от семейството на "Фатсо Бъргър".
Тъпанар такъв.
Насам, приятелю на минимална заплата. Настоявам да ме обслужиш.
Добре дошли във "Фатсо Бъргър". Мога ли да ви помогна?
Жалка работа, бъргър-бой.
Джаки, скъсвам си мозъка от мислене защо онзи тип не ме нае.
Майкъл, омръзна ми да слушам едно и също. Още имаш мен!
Знаеш ли защо според мен? - Защо?
Изглеждам страхотно, а той завижда.
Казвам ти, Джаки, това тяло е проклятие!
Но пък ако работеше тук,
нямаше да можеш да ме виждаш, когато аз искам.
Любовнико... - О, да!
Моля, престанете да се пипате.
От това изпитвам нужди.
Готови ли сте за рокендрол?
Тоги! Тоги! Тоги...
Здрасти, пич, готина рокля.
Три бири ли си донесъл, мускул?
Ще делим.
За пропиляната ни младост.
Парти.
Здрасти, Фез. - Добър вечер, Дона.
Кои от тези дами са лесни?
Дона, гнусните ти приятели пипат стереото на татко.
Хора, забранено е да влизате в къщата!
Здравей, хубавичка жено. - Здрасти!
Тя не е хубавичка жена, а сестра ми и е на 14.
Знаете ли, в моята страна... - Тук е противозаконно.
А, разбирам.
Майкъл, с теб трябва да поговорим.
Вътре. - Ами добре...
Нещастна съм. Партито не струва. - Знаеш ли от кое ще ти стане добре?
От едно мършаво съседче.
Защо не отидеш да го видиш, а аз ще наглеждам децата?
Мерси, Хайд. - Пак заповядай.
Добре дошли във "Фатсо Бъргър". Мога ли да ви помогна?
Миличък, това съм аз. - Зная. Длъжен съм да го казвам.
А, ясно. Излязох в почивка от болницата
и реших да ти донеса малко хубава, гореща супа.
И бисквитки. - Слава Богу. Нещо за ядене.
Е, как върви? - Страхотно.
Е, как върви? - Ужасно.
Изтощен съм. Изоставам с домашното,
а от полиестерната униформа тялото ми май се обрива.
Изметох алеята вместо теб. - Съжалявам, мамо, забравих.
Няма нищо. Знаеш ли какво? Дай аз. Ти седни и си изяж супата.
Знаеш ли...
Ако искаш да напуснеш, с баща ти напълно ще те разберем.
Татко ли го каза? - Остави баща си на мен.
Ти се тревожи за себе си. - Форман? Кой каза, че си в почивка?
Аз. - И коя сте вие?
Майка му. - Това е достатъчно.
Майкъл, седни. Трябва да поговорим.
Ахой, Джаки! Добре дошла на борда на USS "Келсо".
Понякога наистина вярвам, че си пълен загубеняк.
Нали разбираш, някой ще поискам къща и деца, може би полилей.
И ако не ги получа, Майкъл, значи само си губим времето.
Просто... се старай повече.
Чакай, Майкъл, нещо се измокрих.
"Скъпи Пентхаус..."
Не! Спукал си водното легло!
Сигурно с пинцетата ми за ганджа.
Може да не забележат, Джаки.
Влюбена съм в Глупчо.
Дона! Добре дошла във "Фатсо Бъргър. Мога ли... Майната му.
Какво правиш тук? - Отегчих се.
Наистина? Зарязала си собственото си парти, за да ме посетиш?
Без теб партито не е кой знае какво.
Прозвуча гей. - Млък!
Ерик, причината да ти кажа,
че нашите няма да ги има, беше, че исках да се помотаем.
Заедно. Разбираш - сами. - Да.
Зная, просто...
Е...
Виж, Дона, съжалявам.
С удоволствие бих дошъл, но това е работата ми.
Работата не е забавление.
А работа.
И само напускачите напускат.
Щом знаеш кое е по-важно.
До скоро.
Гледай ти, Келсо. Свърши ни бирата.
Знаете ли какво? Старецът на Форман има хладилник в гаража,
а на мен пък ми е известно, че вътре държи бира.
Идеята беше негова.
Напомни ми да ти сритам задника.
Здрасти, Ред. Да си виждал Форман?
Определено не е в хладилника.
Г-н Пинциоти, вкъщи сте! Отлично.
Да, прибрахме се по-рано. Децата ни липсваха.
Ти какво правиш тук? - Прибирах се от работа
и забелязах, че лампата на верандата е забравена включена.
Дори не се вижда от вашата къща. Остър поглед.
Благодаря ви. - Ето това харесвам в теб, Ерик.
Помолих те да наглеждаш Дона и ето те, промъкваш се посред нощ
около задната врата, за да си свършиш работата.
Бива си те, Ерик. Няма значение какво говорят за теб.
Хвана ли се? Лека нощ.
Просто щях да... - Да, готово.
Лека нощ. - Лека нощ, Ерик.
Тате. - Ерик.
Тате, напускам работа. - Напускаш?
Да, напускам.
Аз съм безотговорен напускач и не мога да убия теле с чук.
Какво ще кажеш сега? - Всеки напуска първата си работа.
Не е кой знае какво.
Какво? Това ли беше?
Трябва да призная, татко, малко съм разочарован.
Не че беше мъжка работа. - Ред.
Стига, Кити, беше мрежичка-за-коса, табелка-с-името-ти, никаква работа.
Така по може.
Още по-хубаво. И без друго ти пречеше на задълженията.
Свършил си половинчата работа с метенето на алеята отпред.
Мисля, че се е справил чудесно. - На мен не ми се видя чудесно.
Добре тогава.
Мети си я сам!
Ей, Форман, къде ти е широката усмивка а ла "Фатсо"?
Рики, как започна работа тук? - Страхотна история.
Щях да запиша колеж, но ме направиха помомощник управител,
замериха ме с парите и не заминах. Но сега сам съм си шеф.
Не е вярно. Отговарям пред доста хора.
Добре. Сега напускам. - И аз бих го направил.
превод: cotangent, 2008 http://subs.sab.bz